Toccoa-männen, det var de som var med från början.
De står mycket nära varandra.
De accepterar att personer som jag kommer med som ersättare-
- men man måste visa vem man är.
De flesta var kvalificerade fallskärmsjägare.
Många var helt oerfarna och vi hoppades kunna hålla dem vid liv.
Det var många som dog. Så småningom passade de in.
De kanske försökte imponera på de äldre killarna.
Såna som jag och Shifty...
Jag vet inte varför, men jag ville inte bli vän med ersättarna.
Jag ville inte se dem dö. Det slet sönder mig.
Vi beundrade dem. De hade ordnar och uniformen.
De hade en stjärna på vingarna.
De var våra hjältar. Det var så vi såg dem. Dessutom var de duktiga.
Vi hade oftast bra officerare, men underofficerarna tog hand om oss.
Del 4 ERSÄTTARE
Lugn bara, löjtnant. Vi har fortfarande en chans.
Tufft för er, det är en tuff kväll.
- Ledsen, George. - Ingen fara.
- Bra gjort, sir. - Tack, Bull.
- Vad behöver du, Heffron? - Dubbel sjua.
Du gör löjtnanten generad. Ta nåt att dricka.
- Dina kompisar tycks sakna dig. - Ja, de ser ledsna ut.
- De är riktiga kämpar. - Jag ska nog presentera mig.
- Var försiktig. De har kort stubin. - Ja, vilka vildögda mördare.
- Tur att vi inte spelade. - Vi hade blivit mördade.
Ska vi slå vad? Om ett paket cigaretter?
- Vem som först träffar Bull's eye? - Ja, på ett försök.
- Två paket. - Ja, vi är fyra stycken.
- Hej, grabbar. Vad säger ni, då? - Det där är Babes stol.
Jag skiter i om det är Eisenhowers.
- Vem är du? - Menige James Miller.
- Sergeant Randlemans grupp. - Vi också. Les Hashey.
Jag vet vilka ni är. Gamle Gonorré missar ingenting.
Löjtnant, ska ni kasta med vänster hand? Ni är ju högerhänt.
Vad skulle jag göra utan George Luz?
- Kära nån, då! - Två paket, mina herrar.
- Har Heffron berättat om Doris? - Nej.
Då ska jag undervisa er.
Vi ska stiga på planet för att hoppa i nån fransk stad.
Plötsligt stannar Heffron. Alla går in i varandra.
Heffron stirrar på nosen, därför att en snygg pinup-tjej är målad där.
Undertill står det: "Darling Doris." Doris råkar vara namnet på-
- den tjej som just den dagen skickat ett brev till Babe.
- Vad kallar man såna där brev? - "Käre John-brev."
Ett Käre Babe-brev.
Som tur var hinner Patton före. Uppdraget ställs in.
Babe behöver alltså inte riskera att hamna inuti Doris igen.
- Bull, din grupp är bra lyssnare. - De är artiga, som när Bull talar.
John, är killarna bara hyggliga?
Ja, som när han delar med sig visdomsord från gården där hemma.
Han tror väl att han är bonde.
Vad garvar du åt?
Kom ihåg att ni ska lyssna på sergeant Randleman.
Han är den smartaste killen i kompaniet.
Var fick du det ifrån?
Det är ett hederstecken för det regementet gjorde i Normandie.
För det regementet gjorde. Du var inte där.
Lugna ner dig. Hela enheten bär märket.
Fan, Cobb. Du har inte heller slagits i Normandie.
Jag blev träffad i planet innan jag fick chansen att hoppa.
Lystring, jag har ett tillkännagivande!
- Det här är Carwood Lipton. - Han är redan gift.
Det här är Carwood Lipton, E-kompaniets nye sergeant.
Det passar alltså utmärkt att han har ett tillkännagivande.
Jag avskyr att förstöra stämningen, men vi ska ut igen.
Ni ser att-
- det här kallas " Operation Market Garden".
För de flygburna divisionerna är det större än Normandie.
Vi ska hoppa långt in i Holland.
Målet är att inta vägen mellan Eindhoven och Arnhem-
- så att de två brittiska pansar- divisionerna kan gå mot Arnhem.
Vårt jobb blir att befria Eindhoven-
- stanna där och vänta på stridsvagnarna.
Framryckningen i Europa får vänta eftersom resurserna går hit.
Det är Montgomerys personliga plan och vi lyder under britterna.
Om det lyckas går pansartrupperna över floden Rhen och in i Tyskland.
Det kan göra slut på kriget och vi får komma hem till jul.
Vi hoppar dagtid. Tyskarna i Holland är mest smågrabbar och gamlingar.
Vi borde ta dem med överraskning.
Säg farväl till England. Jag tror inte att det här blir inställt.
- Vad gör du? - Titta på Cobb.
Se och lär. Om ni vill överleva ska ni hoppa beredda på strid.
Släppte de ut dig från sjukan på det där viset?
Jag stack, jag vill inte bli förflyttad till nån annan enhet.
- Klarar du att hoppa? - Visst, men jag kan inte sitta.
- Välkommen tillbaka, Popeye. - Han avvek för att hoppa med oss.
- Vad gör han här? - Sobel?
- Han är nyutnämnd kvartermästare. - För underhållet?
- Alldeles riktigt. - Han tog upp mig i Aldbourne.
- Vet han att du har avvikit? - Ja, det vet han.
Han sa att jag hade tur som slapp hoppa. Jag sa, att jag ville det.
Då så han: "Hoppa in!" Jag vet, det är helt otroligt.
Han ser väl till att jag ställs inför krigsrätt senare.
Mal... Där borta.
Den jäveln.
Malarkey!
- Sergeant Malarkey. - Sir.
Trodde ni att ni skulle klara er undan med det?
Den motorcykeln tillhör USA: S armé.
Det kanske inte betyder nåt för er, men det gör det för mig.
Var hittade ni den?
- Visst är det han. - Vem är han?
Han var vår kompanichef, sen blev han befordrad.
- Klappa mig på benet, sergeant. - Ni står ju i dörren.
Ja, men ni är bakom mig.
När vi får grönt ljus, så klappa mig på benet.
- Ljuset är strax bredvid er. - Gör det. Det är en order.
Kom hit! Vänd på den, annars slår den käken av dig när du landar.
Lägg bort reservskärmen. Vi hoppar från låg höjd.
- Jag är ledsen, sergeant. - Var inte det. Ta geväret nu.
Var fick du tag på dem?
Jag tror att jag älskar Holland.
- Var fick du tag på dem? - På gården där borta.
De stod där ute. De kanske väntade oss.
Grabbar!
Undrar om de träffar nånting?
Adjö, flygunderstöd.
Det är nåt hinder längre fram. Vi ska gå över fältet här.
Du kan inte skjuta särskilt rakt med den där på.
Skjut inte!
Hej, grabben.
- Har ni sett kapten Winters? - Nej.
Se till att gruppen går framåt.
- Var är alla tyskar? - De kan vara var som helst.
Fortsätt!
Dick, klockan går.
Tack. Tack. Tack, det är mycket vänligt.
- Vad händer? - Se upp för krypskyttar.
Vi måste ta oss till broarna!
Hashey!
Sergeant Talbert, vi har annat att göra.
- Vad har de gjort? - De låg med tyskar.
Männen som samarbetade blir skjutna.
Mr Van Kooijk är med i den holländska motståndsrörelsen.
Vi har väntat och hoppats på den här dagen i fem år.
Han kan hjälpa oss säkra broarna.
Tillsammans kan vi köra ut tyskarna och det är bara början.
- Vet ni var de är? - Vi arbetar på det.
Peers och hans kamrater samlar in information.
Hans kontakter några byar längre bort såg pansartrupperna.
- Bara barnungar. - Det är trovärdiga rapporter.
Vi gör allt vi kan för att hjälpa er.
Precis i tid.
Kapten. Jag kan visa er den snabbaste vägen till broarna.
Jag uppskattar er hjälp. - Sätt ut spanare om vi blir här över natten.
Van Klinken. - Webster.
Det är bara töntar som sover utomhus.
Säkrast att det är nåt bra. Jag sov nästan.
- Ja, lite grann. - Vad gjorde ni där nere?
Det är ett skyddsrum. Vi har suttit där sen de första planen flög över.
Vi är amerikaner...fallskärmsjägare.
- Är tyskarna borta? - Vi tror det.
- Säg till om ni ser några. - Stannar ni?
- Så länge det behövs. - De berättar inte mycket.
- De ger oss inte mycket mat heller. - Snälla ni...vänta här.
- Såg ni? Vi ger fan i Paris. - Prata inte om Paris.
De talar engelska, de älskar oss. Vilket fantastiskt land.
- Titta! - Här! Smaka!
Är det oliver?
Cigarett?
Han har aldrig smakat choklad.
Det är rätt gott, va?
- Jag avskyr ägg. - Sergeant, ta det här!
- Vincent Van Gogh föddes i Nuenen. - Än sen?
De lär ut viktiga saker på Harvard.
Mellet!
Titta på general Patton! Han är en jäkla bra måltavla.
Löjtnant!
Krypskytt!
Sätt fart! Bakom stridsvagnen!
Sätt fart! Ner i diket!
Sjukvårdare!
- Vad ska vi göra? - Vi stannar här!
Framåt! Upp med er!
De skjuter stillasittande mål. Framåt!
Framåt! Mot bondgården!
Ta höger sida!
Fortsätt!
Tysk!
För helvete, sätt fart!
- Vad säger han? - "Bort, bort!"
Antingen är tyskarna borta eller också vill han att vi sticker.
Ramirez!
Här!
Ställ upp dem!
Tiger!
Helvete!
Heffron, följ mig!
Ner!
- Har du en burköppnare, Babe? - Tyvärr inte, sergeant.
Tysk stridsvagn hundra meter till vänster.
- Jag ser den inte. - Skjut några granater genom huset.
Jag har order att inte i onödan förstöra egendom.
- Han är där. - Jag tror er.
Men om jag inte ser honom, kan jag inte skjuta honom. Går ni nu?
Snart ser ni honom!
Vad i helvete gör han?
Framåt!
Ryck tillbaka!
Ta skydd!
Det är ett dike på andra sidan. Följ mig!
Van Klinken!
Bull!
Tillbaka!
Spring!
Gevärsgranat!
MG 42:a, klockan tio!
Öppna eld!
- Du var tvungen att lämna honom. - Han lever!
Van Klinken. Bakom häcken där.
Helvete!
Klart!
Ryck tillbaka!
- Webster, ta över! - Vi måste få honom längre bak.
- Vad ska vi göra, löjtnant? - Jag vet inte.
De är på väg att omringa oss. Vi måste härifrån!
Granat!
Det är infanteri överallt! Deras pansar har skurit av vår väg.
Ryck tillbaka!
- Hash, var är Randleman? - Jag vet inte.
Miller!
Kom nu! Hashey, kom!
Ner med er!
Sjukvårdare!
Hämta en sjukvårdare!
- Hej, Doc. - Den gick rakt igenom.
Malarkey, ta honom härifrån!
- Lämna mig kvar åt tyskarna. - Är ni galen?
Jag väger mer än ni två tillsammans.
Kom!
- Vad fan gör ni? - Hjälp oss!
Till stridsvagnarna! Tyskarna kommer från andra hållet!
Fortsätt framåt!
Till vänster!
- En kula, fyra hål. - Nästan ett mirakel.
Vi vet inte var Bull är.
Fortsätt framåt!
Skynda på!
- Hur illa är det? - Jag vet inte.
- Nix! - Det är ingen fara.
Klarade jag mig? Titta inte på mig så där, då!
Kapten, fyra döda, elva sårade.
- Se till att få dem härifrån. - Randleman saknas.
Nu åker vi.
- Var är Bull? - Jag vet inte.
Jag sköt inte ett enda skott.
- Har du fått veta nåt? - Om vad?
Vad som helst.
- Vad vi ska göra nu? - Nej.
Jag hörde en sak, löjtnant Brewer klarar sig.
Löjtnant Brewer klarar sig. Han är på väg till England och sen hem.
Hur är det möjligt?
Han vände sig om i sista ögonblicket när sergeant Randleman ropade.
- Här. - Nej.
Ta ut... Ta ut den, bara.
Här!
Gå nu!
Hoob, har du hört nåt om Bull?
Om det inte finns nån kropp, så är ingen död heller. Förstår ni?
- Jag ska leta efter honom. - Inte ensam. Jag hämtar ammunition.
- Det är okej... Jag går. - Jag också.
Stick och hämta honom.
Ja, vad fan.
Jag går inte ut dit igen.
Webster, vi eller de?
Inte vi.
Så korkat! Så korkat!
De bombar Eindhoven.
Kom, så lägger vi oss.
De viftar nog inte med så många orange flaggor i morgon.
Var i helvete har du varit?
- Kul att se er. - Ingen är gladare än vi.
- Ni trodde väl att vi gett upp om er. - Håll klaffen, Cobb.
Vi ska nog gå tillbaka nu.
Titta!
Bull!
- Hej, Johnny. - Gick du vilse?
- Skönt att se dig. - Dig också.
Ska jag slå dig eller göra honnör? Jag sa till dem att du var okej.
Trodde de dig inte?
De skulle ut på ett självmords- uppdrag för att hämta dig.
Jag sa åt dem att skita i det.
Jag har aldrig gillat det här kompaniet.
Har du tuggummi?
- Hittade de dig? - Vad sa du?
Jag vet inte vem som är dummast. Du eller bonden.
Kliv upp! Vi ska ge oss av.
- Andra pluton, ta er utrustning! - Första pluton!
Tyskarna koncentrerar sitt pansar till Veghel. Vi kan stöta på dem.
Ingen fara, så länge det bara är gamlingar och barnungar.
- Jag gillar inte att retirera. - Allt har sin tid.
Hur klarar sig de andra divisionerna där uppe i norr?
Vi får nog hitta en annan väg till Tyskland.
"Market Garden" var en högrisk- operation som misslyckades.
De allierades plan att avsluta kriget till julen 1944 lyckades inte.
E-kompaniets regemente, 506, förlorade 180 man, 560 sårades.
I 101:a luftburna dödades 750 man och 2100 sårades.
Vid Arnhem förlorade brittiska 1:a luftburna nästan 8000 man.